SOJUZMULTFILM Studio loutkových filmů
JARNÍ NOC
Scénář: A. Studzinskij Režie: V. Kurčevskij
Skladatel: Š. Karlov Kamera: V. Kutuzov
Verše čte: J. Kajurov
Vyjdi ven na balkon.
Slyšíš?
Husy letí.
Jako tehdy? Jako tehdy!
Stáří je blízko, bratře.
Ne, já ve stáří nevěřím, na křídlech se držím,
věřím v život, věřím v smrt, a pak zase v život.
Podívej, měsíční příliv.
Poslouchej, husy letí.
Jako tehdy? Jako tehdy!
Před mnoha jary.
Společně s Frunzem jsme přišli z Čongaru,
a jaro překvapilo nás, jak mladý je život.
Slyšeli jsme husy oné měsíční noci.
Vzpomínáš na lebku pod Horou křížů,
vzpomínáš na čepici a díru v ní?
Pohřbili jsme kosti chlapců hrdinů.
Slyšíš? Husy letí.
Vzpomínáš na dívku Leru, moje neštěstí?
Pod Madridem pohřbili ji.
Jak nás život šlehal, motal, mlel!
Dříve třicet životy by položilo,
protože, jako jinoši, nesli na plecích
srp a kladivo na červeném praporu.
Jsi šťastný? Nevím.
Nevím. Všechno je v pořádku - práce, láska, rodina.
Snad se mi nezastavilo srdce v hrudi.
Skutečné štěstí je vždy vpředu.
Nám do cesty položena byla přísaha -
najít štěstí na všech pěti kontinentech.
Skrz hoře a smrt? Skrz hoře a smrt!
Jen znát pravdu, jen věřit, odvážit se!
Slyšíš - život kypí jako v kotli -
to kořeny obracejí se v zemi.
to stébla trávy plazí se, to pupeny pukají,
to mládí jara rozrušilo zahradu.
Jen pojď, jako tehdy, pod Horou křížů.
Nevzdávej se, bojuj, zamiluj se někdy,
do knihy, hudby, dívky, do pěnivého příboje,
do ranních hvězd, vstávajících z modré propasti.
Protože my viděli jsme slunce na zemi,
protože my z Perekopa jsme přišli.
Srdce - mládí světa - biješ v naší hrudi.
Skutečné štěstí je vždy vpředu.
Konec